Това съм ааз, Маарио!
Работа, работа!
Постой малко и слушай.
Постой малко — остани завинаги!
Всички твои база са принадлежат на нас.
Опаа!
Би ли би така добър да…
Ставай, ставай…
Принцесата ни е в друг замък!
Аз съм грешка.
Колко далеч би стигнал?
Ч-ч-ч-чудовищно убийство!
Както и да е…
Какво продаваш? Какво купуваш?
Вземи го, задръж го, обикни го.
Ти почти стана на сандвич!
Ха-до-укен!
Трябва ми ножица! 61!
И ти ло го виждаш? При мен… постоянно е така.
Нико, хайде да отидем на боулинг.
Чел ли си упътването на това нещо?
Спри! Пречиш ми да правя йога!
Тръгвай! Трябва да медитирам.
Истината и реалността не винаги са едно и също.
Винаги има един човек. Винаги има фар. Винаги има град.
Аз трябваше да изпълня черната ти душа със светлинааааа!
Бууумшакалака!
Все на мен се случва.
Ти съществуваш, защото ние го позволихме и ще умреш, защото ние го искаме.
Това, което ти показах, е реално. Това, което помниш, е илюзия.
Добър въпрос. Но труден за отговор. Аз съм това, което виждаш.
Безчувствен? Хм… предполагам, че съм си такъв. Съжалявам.
Джакпок!
Да му се не види!
О, меч, дай ми сила.
Кажи на жена ми, че имах и друга жена.
Аз съм роякът. Армии ще падат. Светове ще горят.
Търпи и ще оцелееш.
Работата е свършена!
Не си готов!
Не си пожелавай да бъде по-лесно, а да си по-добър.
Благословия ли си или проклятие, добро или зло? Бъди такъв, какъвто си!
Ти си съдбата!
Няма богове и цари. Само хора.
Добрите хора искат да правят добро. Но не винаги успяваме.
Стоманата печели битки. Златото — войни.
В средата на бойното поле е лесно да забравиш кое е грях.
Война. Тя никога не се променя.
Дори и смъртта не може да те спаси от мен!
Героят не говори. Когато приключи, светът говори за него.
Животът е сделка. Всички искаме нещо. Всички даваме, за да получим това, което искаме.
Хей! Слушай!
Трябваше да бъда себе си. Някой друг можеше да обърка нещо.
ДОВЪРШИ ГО!
Мразя вертолети.